Scott Arthur Minett.
Tidligere soldat, som nå leder Folkerettferdighet i den røde sonen.
Her er vi, statsminister! Best at du lytter!
- Han taler for mange mennesker. - Jeg ber ham ikke til embetsboligen.
- Ellie takler ikke dette bra. - Vi må holde oss til planen.
Loven må gå sin gang.
Jeg har aldri hindret rettens gang eller bedt noen i staben gjøre det!
Hvorfor kom han igjen etter så lenge?
Edin Tosumbegovic har bånd til gangsteren Toni Lulin.
- Elsker du ham? - Jeg vet ikke.
Hovedstaden er omringet, og transformatoren står fast.
Dere må få ut tankbilene!
Det blir ikke så lett hvis medlemmene mine trapper opp dette!
Det er ikke vi som blir presset.
Georgia var bestevenninnen min. Jeg var glad i henne.
Hun fortjente ikke det som skjedde. Eller å få skylden.
Jeg er lei for at jeg gjorde det verre for familien hennes.
Jeg innrømmer at det var min feil.
Stoffet var mitt, og jeg løy.
Fordi jeg er redd for å bli satt i fengsel.
Hun var redd for å bli satt i fengsel.
- Var du redd, Mrs. Sutherland? - Du må uttrykke deg mer presist.
Var du redd for å få Ellie i fengsel da du fant ut om stoffet?
Gi deg, betjent. "Når sluttet du å slå din kone" funker ikke.
Ga du henne råd om å lyve i politiavhørene?
Spør du om jeg har hindret rettens gang?
- Gjorde andre det? - Ikke det jeg vet.
Diskuterte hun det med Peter Mott?
- Med hvem da? - Din manns pressekretær.
Jeg vet hvem han er.
Diskuterte du Ellies knipe med Peter Mott?
Jeg tror at vi kanskje...
Vi kan ha diskutert tabloidenes interesse for en sånn sak.
Så dere diskuterte hvordan dere ville beskytte datteren din mot mediene?
- Det har vi ofte vært nødt til. - Det tror jeg nok.
Datteren min har tilstått en forståelig feilvurdering.
Hun er overveldet av smerte og sorg etter bestevenninnens død.
Nå må dere avgjøre om dere skal sikte henne.
Nå vil jeg dra hjem og være sammen med henne. For tro det eller ei...
...akkurat nå er Ellie bare en veldig redd, ung kvinne.
Og hun trenger moren sin.
Ja vel. Greit. Det får holde for nå.
Jeg tar helikopter til Chequers for å unngå blokadene.
Og det går et spesialtog til Aylesbury.
Tog? Herregud. Vi kan holde møtet i venterommet på Paddington!
Vi må vise at vi ikke er beleiret. Hva skjer i den røde sonen nå?
Vi har flyttet kommandosentralen til flybasen nær Hexham.
Nå går bare avgjørende forsyninger til sykehuset.
En sløsing med tid og ressurser.
Folkerettferdighet vet nok at kampen har flyttet seg.
- De har fremdeles kloa i oss. - Panikkjøpene har økt.
Det er problemer med drivstoffet.
Og problemer med transporter av blod og medisinsk utstyr.
Jeg husker at du før avfeide sånt som små logistikkproblemer.
Ikke undervurder Scott Minett. Han har fått enorm oppmerksomhet.
Bilen hans tar vel av et sted på motorvei A40?
Hva skal vi med den dype staten om den ikke kan foreta et snikmord?
Innboksen er den eneste dype staten min.
Jeg vil si klart fra om dette: Jeg vil treffe dem.
Men jeg hiver dem ned fra fjellet mitt hvis de presser meg for hardt.
Ja?
Greit.
Ja, hold meg informert.
Peter Mott er blitt pågrepet. De har ransaket kontoret hans.
Så nå er det blitt en ren heksejakt.
Jeg løy for Parlamentet, Rachel.
- De vil prøve å bevise det. - Det kan de ikke.
Og tidene har forandret seg. Lista for småforbrytelser er mye høyere.
Det er flaks at den politiske æren har forfalt.
Det er ikke noe forfall i å ville beskytte familien din.
Familien kommer alltid først.
- Hva er det? - Minett sier akkurat det samme.
Vi er vel alle like. En gjeng egoistiske aper.
Ikke bli kynisk, elskling. Det ligner ikke deg.
Jeg ser "Sjarmøren" med en ukjent kvinne.
"Kjære dagbok. I dag har jeg begjært Amy Williams fra Mail on Sunday" -
- "og instruert Ellie Sutherland i hvordan hun lyver for politiet."
- Han har ikke skrevet det. - Fra datamaskinen hans.
De går fremdeles igjennom den. Frustrerende at avhøret blir senere.
En liten forsinkelse hjelper nok, for nå fokuserer alle på Chequers.
Hva med Anna Marshall, som omgås med fienden?
Det er min sak.
- Avlytter du leiligheten? - Ingen kommentar.
Vet hun at du gjør det?
Si fra hvis de hører noe ekstra uanstendig.
- Jeg deler det bare på WhatsApp. - Drit og dra, Archie.
Ingenting kan røre seg der nede. Vi må få slutt på dette.
På en eller annen måte.
Vi blir her til vi vet utfallet fra Chequers.
De vil ikke gå med på noe. De vil felle regjeringen.
Statsministeren er i kamphumør, så vi får se.
- Du kan gå i din fars begravelse. - Dere får tak i meg på mobilen.
Tar du med deg Mabel? Du sa at du ikke ville gå...
- Francine Bridge blir med. - Fra politikkenheten?
Hun er bare moralsk støtte.
Hvor er sjefingeniøren? Jeg må prate med ham om disse veibroene.
- Legger han an på Francine Bridge? - Oi.
Godt gjort, Fraser. Hun er sexy.
Ikke mist fokuset nå! Regjeringen henger på tauene!
I dag drar jeg til Chequers med sjåførene og gir dem budskapet vårt.
Vi vil snart få en ny regjering!
De prøver å sulte oss ut, men kampen har spredd seg.
Vi tar resten av det drivstoffet og drar til London!
For der blir kampen avgjort! Men én ting vil jeg si!
Jeg vil love dere at i framtiden kommer folk til å tenke på oss, -
- da vi gikk ned den trappa og tok over dette rommet!
De vil huske oss som fyrstikka som tente folkeopprørets flamme!
Hei, Mabel. Flink hund.
- Hei, Holly. - Hei, pappa.
- Hvordan har du det? - Jeg ble nr. 2 i terrengløp.
- Holly! Kom hit, er du snill. - Jeg liker skoene dine.
Holly!
NORTHUMBERLAND DEN RØDE SONEN
De vil lytte når det er London.
De ville løst det på fem minutter hvis dette skjedde i sørøst.
Jeg har ikke noe imot London-folk.
Jeg kjenner nok flere ekte London- boere enn liberalerne der nede.
- Og ekte London-boere er...? - Jeg mener ikke bare hvite.
Men det fins millioner av hvite London-boere.
Sånn er det bare. Det er ikke noe galt i det.
Du har visst drivstoff til generatoren din.
Ser du det huset borterst, med et flagg?
Der bor "Gale Thommo". Kommunist. Strikker sokker til flyktninger.
Over gata for ham bor det til og med et lesbisk par.
Alle tenker ikke likt. Det er ikke sånn som dere folk sier.
Du sier det hele tiden: "De. Dere folk. Mediene."
- De som har makten. - Flytt deg.
Det er takken...
Folk tror at de kan fortelle oss hva vi får lov til å tenke og si.
Kjendiser med bekreftede kontoer på Twitter og regnbueflagg.
I motsetning til karene som lynsjer brune menn?
Noen er skikkelige rasister.
Og noen er ikke det. De fleste er et sted imellom.
Som deg?
Hvis en frekk gutt i en Audi brøler, tenker jeg: "Drit og dra, pakkis."
Det er ikke vondt ment.
Jeg kan også si det høyt, alt etter hvem som er der og humøret.
Så mange er sånn, i hele verden.
Hva sier foreldrene dine om du gifter deg med en fra en annen religion?
De ville holdt en fest for ei jente fra enhver religion.
- Syns du at jeg er rasist? - Mange har spurt meg om det.
Når de ikke kjefter på meg for å gjøre deg normal.
- Hva svarer du? - Spiller det noen rolle for deg?
MAKT TIL NORD-ENGLAND
Ellers ville jeg ikke spurt.
Jeg syns iallfall at du er ganske normal.
- Takk. - Du er glup.
I en annen tid ville kanskje rektoren bedt faren din om å la deg studere.
Faren min ville ha oss på skolen. John Minett var en som tenkte dypt.
Fagforeningsmann.
Men det spiller ingen rolle hva jeg syns om deg eller du syns om meg.
Jeg er bare en journalist, og du er bare nyheten min.
Akkurat.
Greit. Bli med og se hvor nyheten din bor.
Ikke bry deg Hitler-alteret, og ikke klå på rumpa mi foran datteren min.
Der er hun. Min store stolthet.
Kom og treff min nye venn Manish.
Ha det, Mabel.
Kom hit, Holly.
- Lykke til. - Med hva da?
Ham.
- Vi er kolleger. - Hvis du sier det, så.
Det gjør jeg.
Ha det, Mabel. Jeg er glad i deg. Og jeg savner deg.
Ha det, vennen min.
- Ja vel. - Vi går og tar en drink.
Budskapet mitt er: Hold et valg, og la folket bestemme!
Føler du ansvar for de som ikke kan opereres på grunn av blodmangel?
Vent nå! Det er regjeringen som har ansvaret for dette!
De har alltid representert eliten, og ikke vanlige folk!
- "Folk"... - Jeg trenger en sigarett.
- Instruerte du Ellie før avhørene? - Nei.
Rådet du og... R. Sutherland henne til å si at Georgia kom med stoffet...
- ...fordi hun var død? - Nei.
- Var statsministeren...? - Nei.
Var statsministeren til stede under noen av strategimøtene?
Nei.
Du skriver dagbok.
Vi fant interessante utdrag på datamaskinen din.
- "RS." Det er vel Robert Sutherland? - Ingen lurer deg, betjent.
"RS vil ikke bli trukket inn i diskusjonene om ES" -
- "og lar meg og RJS ta saken."
- Rachel Jane Sutherland. - Han kjente til strategien deres.
Vår eneste strategi handlet om å takle de uunngåelige mediene.
"ES opprørt etter besøk av Georgia Nixons far."
"Krevde mye overtaling til å få henne til å følge manuset."
- Et billedlig uttrykk. - "Dårlig nytt fra universitetet."
"Det fikk RS til å skjelle meg ut om avhørsstrategien for ES."
"Ba ham la meg og RJS takle det. Hun er klarsynt."
"Må hindre AM i å blande seg. Så langt har RS holdt henne unna."
Anna Marshall?
Hun har iallfall et alibi.
Under det siste avhøret -
- sa Ellie at hun følte seg presset til å lyve.
Hun prøvde å trekke det tilbake, men det er spilt inn.
Når vi får henne til å avsløre hvem som presset henne, -
- hvem tror du at hun vil nevne da?
Deg?
Eller moren sin?
Og Sam vet det?
Og han er...?
Lei seg, tror jeg. Usikker.
Jeg har alltid ment at det var et godt ekteskap, om det betyr noe.
På mange måter er det jo det.
Hva skjer nå?
Eleanor sjekker forbindelsen til Toni Lulin.
Det var riktig av deg å kontakte henne.
- Men du kan ennå treffe ham? - Eleanor sier det.
Vil du gjøre det?
Jeg er litt målløs. Jeg har aldri... Utroskap, mener jeg.
- Jeg dømmer deg ikke. - Det går bra.
Jeg har alltid trodd at Tolstoj var det nærmeste jeg ville komme.
Jeg har alltid ment at det virker for slitsomt.
Utroskap, mener jeg. Ikke... Tolstoj.
Det er lettere når ektemannen nesten aldri er hjemme.
- Flaggermus. - Herregud.
- Er det et godt eller dårlig tegn? - Jeg vet ikke.
Ikke kødd med dem. De er bedre vernet enn atomvåpenkodene.
Bilene kommer.
Mr. Rowntree. Velkommen til Chequers.
Lady Thatcher sa vel at det var umulig ikke å falle for stedet.
Og fra din side... Ramsay MacDonald ble fortryllet.
Det er et flott portrett av ham i Det nasjonale portrettgalleriet.
Ramsay MacDonald var slett ikke fra min side.
En forræder mot arbeiderbevegelsen.
Men hvem trenger ham når man har Francine Bridge?
Absolutt.
- Velkommen, Harry. - Statsminister.
Får vi komme inn, eller skal vi vente i hagen igjen?
Det kunne vært mye verre. Kom inn og spis middag før vi begynner.
Dette er hyggelig.
- Er Folkerettferdighet her? - Minett kommer etter middagen.
Jeg prøvde å få deg med til Chequers, men du er ingen VIP.
- Du er heller ikke på hovedscenen. - Vent til neste år.
Da har alle glemt hvem Harry Rowntree er.
Nei!
Hold henne inne!
Scott? Scott?
Herregud!
Pappa!
Scott?
Jeg sitter ved siden av Rowntree under middagen.
Det burde jeg gjøre.
Vi er de eneste to som fremdeles tror på den evige klassekampen.
Det var en oppofring av meg, så vær så god.
Minett har vært utsatt for en ulykke, og sjåføren stakk av.
Minett har vært utsatt for en ulykke, og sjåføren stakk av. Han er død.
Harry.
Folkerettferdighet boikotter samtalen til Minetts død er klarlagt.
- Vi må snakke med dem først. - Dette har vi ikke tid til!
Harry.
Flere liv går tapt så lenge transformatoren er blokkert.
- Folk dør på grunn av blokaden. - Dør på grunn av regjeringen din!
Vi har plikt til å løse dette.
Vil du bruke beredskapsloven for å holde meg her?
Stiller du meg for en spesialdomstol hvis jeg drar?
Er du en diktator nå?
Hvordan vet vi at du ikke fikk drept Minett?
Ikke vær så jævlig latterlig.
Dette handler ikke om beredskapsloven. Eller om Minett.
Du oppfører deg som om du står på broa på panserkrysseren Potemkin.
Kappes med Folkerettferdighet, -
- mens hardarbeidende, offentlige ansatte prøver å få på strømmen.
Så dra tilbake til barrikaden, din poserende idiot.
- I morgen kommer jeg og tar deg. - Jaså?
Med bulldosere. Vil du være mannen på Den himmelske freds plass, -
- noe jeg ærlig talt tviler på, så vær så god.
Anna.
Det der renset luften.
Han kan dra til helvete. Vi drar tilbake til London.
Få samlet COBRA. Nå er det krig mot de jævlene.
Vi får rapporter om at Scott Minett...
- Hva vil du ha? - En vodka med soda.
- Hei. To vodka med soda, takk. - ...påkjørt av en grå Ford Focus.
Politiet leter etter bilen og sjåførene.
Den ene blir beskrevet som svart eller asiat.
Ikke forbausende. Gjør sannheten vondt, skatt?
- Vi kjenner ikke alle hverandre. - Men jeg gjenkjenner deg.
Du er politiker. De er en gjeng av skurker.
- De tenker bare på seg selv. - Hva sa han?
Vi går.
Husker du skiltet: "Ingen svarte, ingen irer, ingen hunder"?
- Nå får vi endelig alt på en gang! - Dere bør gå nå.
- Hvorfor skal vi gå? - Det er forbudt for hunder her.
Vi gir oss ikke
Vi gir oss ikke for IRA
Hva ler du av?
Hele landet er blitt sinnssykt. Jeg har nettopp begravd faren min.
Ungene snakker ikke med meg, fordi moren er en løgnaktig sosiopat.
Og her står en mann og synger "Vi gir oss ikke for IRA".
For en likvake. Far ville virkelig likt dette stedet. Hysterisk.
Nå går vi.
Den var for Scott Minett, krek.
- Fortsett å gå. - Det skulle jeg.
- Vi stiller oss her. Går det bra? - Ja da.
- Hva skal du si? - Det jeg så.
Men hva skal du si om ham og meningene hans?
Du kan gi folk et annet perspektiv.
Du kom nær innpå ham, og du er jo...
...mangfoldig selv.
- Mangfoldig? - Du kan sette det i en sammenheng.
Rob? Hold kjeft.
Nå gjør vi det.
Tidligere i dag var jeg vitne til det brutale angrepet på Scott Minett.
Stemningen i gatene er... Rob. Rob!
Hopp inn. Hopp inn!
Kjør!
Kom ut!
LAND KULTUR SAMFUNN
Det kommer til å smelle nå.
- De drepte jo Scott Minett. - Hvem er "de"?
Hvem tror du? Han ble for populær. De ville ikke treffe ham.
- Hva bryr folk i London seg om det? - Folk er lei av alt sammen.
Løgnaktige politikere. Ikke noe mat i butikkene.
- Vi setter deg av først. - Du kan bli med hjem til meg.
Kan du kjøre oss til Kennington?
Dette blir mye verre enn forrige gang.
Velkommen tilbake, Anna. Du er den eneste som kan løse dette kaoset.
Her spiser kjæresten din middag med Toni Lulin.
Lulins forretningsinteresser er svært kompliserte.
Noen er helt lovlige. Som et vellykket fiberoptikkfirma.
Andre er ikke det. Tyrkisk heroin er et tydelig eksempel på det.
Det sies at Lulin bruker en snikmorder i London.
Han kaller seg Nico. Han er fryktet.
- Ikke snakk om. - Jeg vet ikke.
Men jeg skal finne det ut.
Får jeg komme til deg, mamma?
Nei, bli inne. Situasjonen er ustabil i London.
- Hvor er Barney? - Ovenpå.
Jeg vil snakke om familien vår. Du sa at jeg kunne komme når som helst.
- Eller er jeg ikke viktig lenger? - Det var veldig urettferdig sagt.
Vær så snill, ikke gå ut i kveld. Vi får rapporter om opptøyer.
Jeg prøver å komme hjem senere.
Greit? Jeg er glad i deg. Ha det.
Vi har fått meldinger om uroligheter på flere steder.
Vi bør samle dem sammen og bruke Wembley som fangeleir.
Du har fremdeles kjærligheten til Pinochet, Archie.
En stor mann og en hederlig soldat.
Kan vi glemme morderiske diktatorer og fokusere på problemene våre?
Alle de sinte går ut på gatene.
Og det er fordømt mange. Manchester, Birmingham, London.
Problemet er at det er lenge siden Nord-Irland.
Før var vi verdens beste til å takle uroligheter i bystrøk.
Jeg vil ha soldater ut på gatene i kveld.
Tåregass og gummikuler kan brukes om nødvendig.
Hva om det trengs mer? Hvis mine menn blir angrepet?
Du ville ikke ta den beslutningen tidligere.
Vi skal ta tilbake makten i den røde sonen, rydde veien -
- og handle resolutt mot opptøyene i byene.
Det er slutt på silkehanskene.
Hvorfor gikk du fra henne?
Av mange årsaker.
Verdier, livsstil, ambisjoner, politikk...
- Bare småtterier. - Jeg bryr meg bare om ungene.
Men hun har fått dem til å tro at alt som er galt, er min skyld.
Og jeg kan ikke gjøre noe.
Det har gjort deg ulykkelig.
- Kanskje du bør snakke med noen. - Folk snakker for mye.
De bør bare holde det inni seg til det blir for mye.
- Og så ta medikamenter. - Funker det der fremdeles for deg?
Jeg liker deg, Fraser.
Og jeg liker deg.
De første er drept. En mann ble slått i hjel da han beskyttet butikken sin.
To har dødd i leiligheter oppå butikker som ble satt i brann.
Jeg kan ikke la galskapen fortsette. Anarkiet må ikke seire.
- Selv om det betyr... - ...å risikere liv og lemmer.
Det er statsministeren.
Be general Pickering om å komme til COBRA-rommet, takk.
Du hørte det kanskje ikke. Dette er den jævla statsministeren!
Avbryt møtet, og send generalen til COBRA-rommet øyeblikkelig!
Byen brenner.
Hallo?
Jeg kommer nå.
- Jeg må gå. - Nå?
Det var statsministeren.
Han skal rydde barrikadene, så transformatoren kommer fram.
2-1 er i stilling. Alle målene er inne.
- La det fortsette, 2-1. - Vi avventer.
- Er vi enige om betingelsene? - Ja.
Alt er på plass. Forsendelsen kommer i neste uke.
Nico blir kontaktpersonen deres. Han sier fra når det nærmer seg.
En uidentifisert kvinne kommer.
Sitt ned. Takk.
Hvis jeg kan gjøre noe...
Hvor er mamma?
Er du Tess?
- Hvor er mamma? - Ikke her.
Slipp meg! Hva gjør du?
- Ta det rolig. - Slipp meg!
Den uidentifiserte kvinnen er Anna Marshalls datter. Går vi inn?
Vi må se hva som skjer.
- Stol på meg. - Hvem er dette?
- Datteren. - Det er et problem.
- Du sa at ingen skulle være her. - Ingen skulle det. Slipp henne fri.
Det kan vi ikke gjøre.
Slipp henne fri.
- Hun blir her, Nico. - Nei!
Hjelp meg.
Stol på meg.
- Hva gjør du? - Kom deg ut.
- Toni dreper deg for dette. - Lukk opp nå.
Lukk opp den døra nå!
Bli med meg. Det er i orden. Kom nå.
2-1 ser "Sjarmøren". Han har jenta med seg.
Alle de andre forlater stedet.
La dem dra. Ett lag pågriper "Sjarmøren".
Vi melder fra til Eleanor James.
Høyreekstreme Nasjonal ånd har infiltrert demonstrantene.
De har bånd til militæret, så...
Vi venter ikke lenger. Jeg lovet folket -
- at jeg skulle slå på lyset, og jeg holder det løftet.
Folk har alt dødd. Riv barrikaden.
Charlie-Charlie-One, rykk fram til barrikaden.
- Første lag, rykk fram. - Se opp!
Kom igjen!
Den første barrikaden er revet. Men demonstrantene rygger ikke.
Første barrikaden er ryddet. Flere demonstranter nærmer seg.
Vi skal ingen steder! Fortsett! Fortsett framover!
Antallet demonstranter er overveldende.
Vi må ta kontrollen over situasjonen.
Slipp meg!
Vi presser dem tilbake.
Angrep!
Vi blir beskutt! Jeg tror at vi ser røyk.
- Hva fanken var det? - En fosforgranat. Militære våpen.
Får jeg besvare ilden?
- De burde trekke seg tilbake. - De kan ha skytevåpen.
- Har jeg tillatelse? - Hør på meg, Robert.
Har jeg tillatelse?
Si det til ham, Anna.
De kaster granater på britiske soldater.
Dette er ingen protest, Robert. Det er et væpnet angrep.
Jeg godkjenner at dere besvarer ilden.
Dere har tillatelse til å forsvare dere med skarp ammunisjon.
Send fram skyttere. Vanlige stridsregler gjelder.
Mottatt, slutt.
Framover, skyttere! Framover, skyttere!
Spre dere! Vi vil bruke makt!
- Vanlige stridsregler gjelder! - Ja, sersjant!
Hva ser dere, 31-A?
Hold utkikk framover!
Våpen!
Dette er 31-A.
- Hva skjer? - Vi blir beskutt!
Tekst: Tor Hundstad www.sdimedia.com